Det är ok. Du kan komma ut.
Har dom gått?
- Var är alla andra studenter? - Jag vet inte.
Vi måste hitta dom, eller hur?
Vi kan använda Cerebro.
Kom igen.
Hur långt bort är vi?
Vi närmar oss faktiskt egendomen just nu.
Jag har två signaler som närmar sig.
Närmar sig fort.
Oidentifierat flygplan, Du är beordrad att sjunka till 20,000 fot.
Återvänd med våran eskort till Hanscom Flyg Bas. Du har tio sekunder på dig att svara.
- Wow. Någon är arg. - Jag undrar varför.
Vi kommer upp vid din sida för att eskortera dig till Hanscom Flygbas.
Börja sjunka nu.
Repeterar: sänk din flyghöjd till 20,000 fot. Detta är din sista varning.
Dom faller tillbaka.
Dom har oss på radarn. Dom kommer att skjuta. Håll i er.
Jag ska försöka skaka av dom.
- Snälla gör inte så igen. - Jag håller med.
Har vi inga vapen på den här kärran?
Varning.
Är ni ok därbak?
Min Gud. Det är två av dom.
Det är en kvar.
Jean?
Oh, Gud.
- Rogue! - No!
- Jean? - Det är inte jag.
När ska dom här människorna lära sig hur man flyger?
Tack.
- Kan du höra vad dom säger? - Jag kan ta mig en närmare titt.
Han heter Överste William Stryker, och han invaderade eran egendom för en orsak.
Han ville ha Cerebro.
Eller tillräckligt av den för att kunna bygga en egen.
Det verkar ju inte vettigt. Stryker skulle behöva professorn för att kunna använda den.
Vilket för övrigt tror jag är den enda orsaken till att min gamle vän fortfarande lever.
Min Gud.
Vad är ni alla så rädda för?
Medans Cerebro arbetar, är Charles's hjärna i kontakt med varje person på jorden.
Om han blev tvingad att koncentrera sig tillräckligt mycket på en särskild grupp - mutanterna, till exempel -
kunde han döda oss alla.
Vänta lite nu. Hur visste Stryker var han kunde finna Cerebro då?
För att jag berättade det för honom.
Jag hjälpte Charles att bygga den, som ni kanske minns?
Mr Stryker har kraftfulla metoder för övertalning,
även mot en så stark mutant som Charles.
- Så vem är då den här Stryker? - Han är en militär vetenskapsman.
Han har tillbringat hela sitt liv med att försöka lösa mutant problemet.
Vill ni ha ett mer intimt perspektiv, ta då och fråga Wolverine?
Du minns inte, eller hur?
William Stryker - den enda förrutom mig som jag vet som kan manipulera adamantium.
Metallen på ditt skelett - bär hans signatur.
- Men professorn... - Han litade på att du skulle vara smart nog att upptäcka det själv.
Han ger dig mer beröm än jag gör.
Varför behöver du oss?
Mystique har upptäckt ritningar på en bas där Stryker har hållit till med sina experiment i decennium.
Vi vet att det är där han håller på att bygga den andra Cerebro, men vi vet inte var basen ligger.
Och jag tror att en av er gör det.
Professorn har redan försökt.
Ännu en gång, tror du allt handlar om dig.
Hallå.
Jag menade inte att snoka.
Försök bara att slappna av.
Jag är ledsen.
- Stryker håller till vid Alkali sjön. - Det var dit professorn sände mig.
- Det fanns ingenting kvar. - Ingenting kvar på ytan Logan.
Basen ligger under jorden.
Är du ok?
- Ja då. - Är du säker?
Hur går det för oss?
Inte bra. Det ser ut som fyra eller fem timmar innan jag kan få upp den i luften igen.
Det var inte det jag menade.
- Jag är bara orolig för Scott. - Jag är orolig för dig.
Det var en liten förevisning av dina krafter där uppe.
- Tydligen räckte det ju inte till. - Kom igen.
Jag älskar honom.
Gör du?
Flickor flirtar med den farliga killen, Logan. Dom tar inte med honom hem.
Dom gifter sig med den gode killen.
Jag kan vara den gode killen.
Logan, den gode killen håller sig i närheten.
Snälla.
- Tvinga mig inte att gör det här. - Göra vadå?
Det här.
Ursäkta mig.
Dom säger att du kan imitera vem som helst, även deras röster.
Även deras röster.
Varför är du inte förklädd hela tiden?
Ser ut som vem som helst?
För att vi inte borde behöva det.
Hör nu...
- Ingen har lämnat ett ärr som du gjorde. - vad vill du ha då, en ursäkt?
Du vet vad jag vill ha.
Men vad vill du ha?
Vad vill du verkligen ha?
Jag vill att du försvinner.
Jesus.
Varför får vi inga uniformer?
Dom är beställda. Borde komma om ett par år.
Vi älskar vad du gjort med ditt hår.
Kom igen, sätt fart.
Dom säger att du är den elake killen.
Är det vad dom säger?
Det var en konstig hjälm. Vad är den till för?
Den där konstiga hjälmen är det enda som skyddar mig från dom riktigt elaka killarna.
Vad heter du?
John.
Vad är ditt riktiga namn, John?
Pyro.
En riktig talang du har där, Pyro.
Jag kan bara manipulera elden.
Jag kan inte skapa den.
Du är en gud bland insekter. Låt aldrig någon säga något annat till dig.
Sir, maskinen är färdig enligt alla specifikationer.
Bra.
Får jag fråga en sak, sir, Varför behåller vi barnen här?
Jag är en vetenskapsman, Sergeant Lyman.
När jag byggt en maskin, Vill jag vara säker på att den fungerar.
Ok, det här är en topografisk karta över dammen. Det här är utloppet.
Ser ni dom här densitets ändringarna i terrängen? Det är hjulspår.
Det är ingången.
Och det här visar tjockleken på isen som täcker marken.
- Det här är den verkliga vattennivån. - om vi går in, Så kan Stryker fylla tunneln med vatten.
Kan du teleportera dig in dit?
Jag måste se var jag är på väg, annars kan jag sluta mitt i en vägg.
Jag går.
Jag har en aning av att han vill ha mig levande.
Den som går in i dammen måste vara kapabel att sköta spillvattenmekanismen.
Vad ska du göra då?
Klösa med dina klor?
- Jag tar en chansning. - Men det gör inte jag.
Sir, det kommer någon längs spillvatten tunneln.
- Jag vattenfyller den. - Vänta.
Stryker!
Titta vem som kommer hem.
Rör dig, och du är död.
Det som jag vet bättre än någon annan är mitt eget arbete. Förslut rummet. Skjut den.
Förslut rummet. Flytta er bakåt.
Vi har en metamorph lös. Den kan vara vem som helst.
- Kan du åsidosätta spillvattenmekanismen? - Bara från det rummet.
- Det är därför som dörrarna är så tjocka. - Verkligen?
Hämta några sprängladdningar. Spräng upp dörrarna.
Förstör dom där kamerorna.
Jag är inne.
- Hon är bra. - Du har ingen aning.
Tänt var det här.
Sätt fart.
Hon har öppnat spillvatten dörrarna. Fler mutanter har tagit sig in.
- Hur många? - Vi har förlorat kommunicationsradiorna - elektriska störningar.
Sergeant Lyman, samla dina män och möt mig utanför Cerebro.
Ni, fortsätt. När jag kommer tillbaka vill jag att den här dörren ska vara öppen.
Välkommen, Professorn.
Lämna mig inte ensam. Snälla?
Du kan komma med in.
Hittat den?
En stor del av energin från dammen har blivit styrd till den här kammaren.
- Cerebro. - Där är den.
Kan du stänga av den härifrån?
- Kom. Det är ont om tid. - Inte utan oss.
Min gud. Barnen.
Kurt, kommer du med mig?
- Var är dom? - I en cell en våning ner.
Vi hämtar barnen och möter er vid Cerebro.
Jag ska försöka hitta Scott och professorn.
- Klarar ni er utan oss? - Ja det är lugnt.
Var är Logan?
Han är borta.
Ni. Ta och säkra stället.
Jason.
Det är dags.
Dags att hitta våra vänner.
Är det dags att hitta våra vänner?
Allihopa.
Alla mutanter.
Överallt.
- Överallt. - Precis.
- Varenda en av dom? - Ja.
Bra.
Det är dags att slutföra det här.
Gör mig stolt.
Rör dig bara inte.
Döda alla som närmar sig.
Även om det är jag.
Stick! Jag tar hand om honom.
Det här är ett kärleksgräl som vi inte vill bli involverad i, min kära.
Scott!
- Hjälp oss, någon! - Lyssna.
- Hjälp! - Få ut oss härifrån.
- Kimberly? - Storm.
Vi kommer.
Scott, gör inte såhär.
Jean, nej, det är ok. Det är jag.
Jag är ledsen.
- Jag trodde jag förlorat dig. - Oh, Gud.
Jag är så ledsen. Jag kunde se dig, men jag kunde inte stoppa mig själv. Jag försökte.
- Jag älskar dig så mycket. - Jag älskar dig.
- Mitt ben. - Försiktigt.
Någonting är fel.
Min gud.
Har du hittat mutanterna än? Har du hittat allihopa?
Jag försöker. Dom är så många.
Koncentrera dig då.
Det finns ett litet problem med adamantium.
Om du någonsin lyckas producera dess råa, flytande form,
måste du hålla den flytande.
Hålla den varm.
För att när metallen en gång kallnat, är den oförstörbar.
Men det vet du ju redan.
Jag brukade tro att du var den enda av din sort, Wolverine.
Jag hade fel.
Jävla skit.
Det var det.
- Och var tror du att du är på väg då? - Jag är trött på det här. Jag tar och går in.
John, dom sa åt oss att stanna här.
Gör du alltid som dom sagt?
Hitta alla mutanter. Allihop. Hitta dom.
Hitta alla mutanter. Överallt. Varenda en. Allihop.
Bra. Döda dom.
Koncentration. Koncentrera dig hårdare.
Hitta dom alla nu. Hitta alla mutanter. Koncentrera dig hårdare. Varenda en av dom.
Hitta alla mutanter. Döda dom alla. Hitta allihop av dom. Döda dom.
Cerebro...
Vi är för sent ute.
Eric, skynda dig.
Det var konstigt.
Hur ser det ut därifrån, Charles? Fortfarande kämpande för den goda sidan?
Härifrån, ser det inte ut som om dom spelar med dina regler.
Det kanske är dags att spela med deras regler.
Det har blivit en liten ändring av planerna.
Farväl, Charles.
Det har blivit en liten ändring av planerna.
Hitta dom nu. Fokusera. Hitta dom alla. Människorna. Hitta allihop av dom.
Varenda en.
Hur känns det, dåligt?
- Varför kom du tillbaka? - Du experimenterade med mig. Du tog mitt liv.
Du får det att låta som om Jag stulit något från dig.
Som jag minns det, var det du som frivilligt anmälde dig till experimentet.
Vem är jag?
Du är bara ett misslyckat experiment.
Om du verkligen visste hur ditt förflutna var -
vilken sorts människa du var, arbetet vi gjorde tillsammans...
Människor ändrar sig inte, Wolverine.
Du var ett djur då. Du är ett djur nu.
Jag gav dig bara klor.
Vad fasen är det där?
- Vad är det? - Dammen har spruckit.
Det kommer att läcka in vatten i spillvatten tunneln. Den försöker släppa på trycket.
Det är försent. Inom ett par minuter kommer vi alla att vara under vatten.
Kom med mig, och jag ska berätta allt du vill veta.
Du kan inte hjälpa dina vänner. Dom är så gott som döda, Wolverine.
Du är en överlevare.
Och har alltid varit det.
Jag som trodde jag var ett djur med klor.
Om vi dör, så ska du dö.
Det blir inga svar på det viset, Wolverine.
Hitta alla människorna, varenda en av dem.
Hitta dom. Hitta alla människor. Döda dom.
- Vad är det här? - Cerebro.
- Jean, är du ok? - Jag mår bra.
Vad händer?
Professorn är fortfarande där inne, med en annan mutant. Han är fångad i en sorts illusion.
Oh, min Gud. Magneto har byggt om Cerebro. Den är inte inställd på mutanter längre.
- Vem är den inställd på då? - Alla andra.
Omöjligt.
- Stanna där. - Nej. Hans hjärna är kopplad till Cerebro.
Öppna den kan döda honom och alla andra som hans hjärna är länkad till.
Vänta. Kurt, Jag vill att du tar med mig in dit.
Vem är den här killen? Vem är du?
Mitt namn är Kurt Wagner, men på cirkusen...
Han är en teleporterare.
Jag sa ju. Om jag inte kan se var jag är på väg...
Jag litar på dig.
Tro inte på någonting ni ser där inne.
Fader vår, som är i himmelen, helgad vare ditt namn.
Ske ditt rike, så och på jorden...
som det är i himmelen.
Hallå.
Vad letar du efter?
Professorn, kan du höra mig?
Du måste stoppa Cerebro nu.
Vem pratar du med?
Rör dig inte.
Men hon är ju bara en liten flicka.
Nej, det är hon inte.
Jag har mina ögon på dig.
Mr Stryker.
Lustigt att vi fortsätter stöta på varandra.
Tro mina ord, det kommer inte hända igen.
Kurt, det börjar bli väldigt kallt härinne.
Jag ska inte gå någonstans.
Vad gör du?
Hitta alla människor. Döda dom. Varenda en av dom.
Fokusera. Hitta alla människor.
Sluta!
Jason.
Han kommer bli så arg på mig.
Logan, var är du?
Vi måste gå genom spillvatten tunneln.
Ni vill inte gå den vägen. Lita på mig.
Det finns en annan väg ut härifrån.
Helikoptern var precis här.
Jag tar honom.
Det är ok, Rogue. Du kan släppa nu, älskling.
- Stick. Jag klarar mig. - Är du säker?
Vem har alla svaren, Wolverine?
Dom personerna?
Varelsen i dina armar?
Jag tar risken och chansar med honom.
En dag kommer någon att slutföra vad jag startat, Wolverine.
En dag!
Vi måste ta oss till Washington.
Jag är rädd att detta har gått bortom Alkali Sjön.
Jag har honom.
Är du ok?
Nu är jag det.
- Vad är det för fel? - Startraketerna är innte i funktion.
- Se till och fixa det då. - Har någon sett John?
Pyro? Var fan är han då?
Han är med Magneto.
Kom igen.
Oh, nej. Vi har förlorat effekten.
Det finns effekt i bränsle cellerna...
- Storm, vi behöver lite extern kraft. - Jean?
Var är Jean?
Hon är på utsidan.
Vi åker inte. Sänk ner rampen.
Storm, sänk den.
Jag kan inte.
Hon kontrollerar planet.
- Du, ta hit henne, nu. - Hon låter mig inte.
Jävlar.
Jag vet vad jag gör.
- Det här är... - ..det enda sättet.
Jean...
Lyssna på mig.
Gör inte det här.
Farväl.
Hon är borta.
Säg inte så. Vi måste tillbaka.
- Hon är borta. - Nej!
Hon är borta.
''Herren är min herde. Jag skall inte vilja.''
''Han får mig att ligga ner på den gröna betesmarken.''
''Ja, Fast jag går genom dalen av skuggor och av död,
Jag fruktar ingen ondska,
för han är med mig.''
''Idag kan jag kasta ett ljus över dom nyliga händelserna från attacken som slutade i detta kontor...''
God morgon. ''..till fenomenet osm svepte runt jorden, och nästan utrotade våra liv.''
Gillar vi ordet ''utrotning''?
God morgon.
- God morgon, Mr President. - Tack.
Mr President, vi sänder direkt på fem,
fyra, tre, två...
Mina kära Amerikaner, i dessa tider av motgång har vi bjudits på ett tillfälle.
Ett tillfälle att känna igen ett växande hot inom våran egen population
och ta en unik roll i skapandet av mänskliga händelser.
Förlorade vi just strömmen? Sänder vi fortfarande?
God morgon, Mr President.
Snälla, ta det lugnt. Vi ska inte skada någon.
Vem är ni?
Vi är mutanter. Mitt namn är Charles Xavier.
- Snälla, sitt ner. - Jag står hellre.
Rogue.
Dom här filerna togs från William Strykers privata kontor.
Hur fick ni tag på dessa?
Låt oss säga att jag känner en liten flicka som kan gå genom väggar.
- Jag har aldrig sett det här. - Jag vet.
- Så då vet du också att jag inte påverkas av hot. - Det här är inget hot. Detta är ett tillfälle.
Det finns krafter i denna värld, Både mutanter och människor, som tror att ett krig är på väg.
Du kommer att se från dessa filer att några redan har försök starta ett.
Och att där varit förluster, förluster från båda sidor.
Mr President.
Vad du är på väg att berätta för hela världen är sant. Detta är ett tillfälle.
Ett tillfälle att reparera misstagen från det förflutna, eller att arbeta tillsammans för en bättre framtid.
Vi är här för att stanna, Mr President.
Det är din tur att göra nästa drag.
Vi kommer att titta på.
Mr President?
Ni vet, även när Jean var en student, så tvivlade hon alltid över sina krafter.
Hon såg alltid till andras bästa.
Känns som om vi på något sätt lämnade kvar henne.
Kunde vi gjort mer för att rädda henne?
I det förflutna, hade hon kanske låtit oss.
Det måste ha funnits en annan väg.
Varför lämnade hon planet?
För att hon gjorde ett val.
Ja, kom in.
Hör här.
Hon gjorde ett val.
Det var du.
Professor?
Är allting ok?
Ja, Jag tror det kommer att bli det.
Säg mig, har någon av er läst en bok av en Engelsk författare vid namn TH White
kallad Den enda och framtida kungen?
Mutation: det är nyckeln till våran evulotion.
Det är så vi utvecklats från en enkel-cellisk organism
till den dominanta arten på planeten.
Den processen är långsam, normalt tar det årtusenden och åter årtusenden.
Men med ett par miljoner års mellanrum tar evulotionen ett hopp framåt.
Översatt av Peter "Pjotor" Johansson 2003-08-20 Råneå Sync Av Mr Gant